Care-i treaba cu tine și cu Villanelle?
Cât dintr-o zi te gândești la ea?
Mai toată ziua.
Salut, partenere!
Nu-mi place să fiu strictă, dar să nu ucidă pe nimeni.
Vreau rețeta de la plăcinta ta cu carne de miel.
- Acum ne lași în pace? - Normal că nu! Stai jos!
Plec la Roma. Vino cu mine!
E un hotel lângă palazzoul lui Aaron. Poți sta acolo.
Semnalul e "gentleman".
Se pare că ai concurență, Eve.
Amândoi sunt niște psihopați cu sânge-rece. Perechea ideală!
Vin niște oameni de afaceri la cină.
Deci asta e arma lui Peel.
- S-a înregistrat? - Da.
Ți-ar prinde bine să te mai relaxezi din când în când.
Te ajut eu.
Ce faci? Bine...
'Neața! Ai dormit bine?
OBSESIA EVEI
Seria II Episodul 8
Ai dormit bine?
Ca un prunc.
Ți-am adus cafea, "dnă Robinson".
Sun-o pe Jess și spune-i cum stăm!
Cât de multe detalii vrei să-i dau?
Te las cu iubita ta.
E rece!
Salut, Jess!
Ieșim azi?
- Da, când termin aici. - Ce faci acolo?
Vor veni niște potențiali cumpărători, așa că...
... mă uit prin "sertarele lor cu chiloți".
Pot să văd și eu?
E un tip printre ei...
Ce ciudat arată acest gentleman!
Rahat! Hugo!
Salut! Zi!
Bine, vin.
- Eve! - Doamne, trăiești!
- M-am dat mort, așa fac eroii. - Villanelle ne-a dat semnalul.
Cam târziu...
Întinde-te!
- Apasă! - Ce faci?
Mă duc să anunț la recepție, să cheme Salvarea.
- Te rog, nu mă lăsa aici... - O să fie bine.
Te rog! Te rog, Eve!
E cineva?
URGENȚĂ. BĂRBAT ÎMPUȘCAT LA ETAJUL TREI. CHEMAȚI SALVAREA!
Mă scuzi!
Alo! Mă auzi?
- Buongiorno! - Vorbești engleza?
Îl caut pe un amic de-al meu. Mi s-a părut că a intrat aici.
- Cum arată? - E înalt, cu geacă de piele.
- Când a fost asta? - Acum cinci minute.
Îmi pare rău, domnule. Nu am văzut pe nimeni.
A fost cam liniște azi.
Încercați alături!
Tu locuiești aici? La Roma?
Da.
Ești liberă diseară?
- Ce? - Să luăm cina.
Da, sigur.
- Termin tura la șase. - Bine.
Te iau la șase.
Numele meu e Danny.
- Îți place sushiul? - Da, ador sushiul.
Bun. Ne vedem mai târziu.
Bun...
- Alo! - Scuze de întârziere.
Ce?
Nu intri pe-aici! Angajații intră prin spate.
Mulțumesc.
Eve Polastri?
Da.
Chiar așa de rău te plătesc serviciile secrete?
Eu ți-aș fi găsit ceva mai interesant de lucru, nu să fii menajeră.
Ăla e cuțitul meu pentru scrisori?
Ce voiai să faci? Să mă tai bucățele...
Bună, Eve! Cât mă bucur să te văd!
Rusă... Ce surpriză! Foarte bun accent, foarte precis.
Mulțumesc!
Și voi vă cunoașteți?
Mi s-a părut mie ceva suspect. Dar nu mă așteptam la asta. Sunt flatat.
Cred că cei de la MI6 sunt îngroziți.
- Eve, vrei un mic dejun? - Nu.
- E foarte bun! - Ai zis că ai probleme!
Păi... am!
Nu-mi vine să cred...
Știi că Aaron face filme, Eve?
Nu sunt cine știe ce, dar...
Îmi plac și crimele, dar aș vrea mai multă narațiune.
- Le-ai văzut? - Nu voiai să le văd?
Vino! Acum!
- Vino să lucrezi pentru mine! - Să lucrez pentru tine?
Ce să fac? Să te ajut cu filmele?
Da. Cu ea o să mori de plictiseală.
Aici nu te vei plictisi niciodată. O să am eu grijă de asta.
Niciunul dintre noi nu se va mai plictisi.
- Villanelle! - Taci!
- Mă gândesc. - La ce te mai gândești?
Nu-l asculta!
Nu mai e nimeni. Ți-am oferit ție totul.
Totul?
Îți dau ție totul.
Ai auzit, Eve?
Totul!
Începe de-acum!
Vrei s-o omor pe Eve?
Crezi că te-aș omorî, Eve?
Da.
Vrei să te uiți?
Da.
Villanelle!
Atunci, uită-te la asta!
Ce bou!
Nu trebuia să-l omori! Ne-ai transmis semnalul!
Da? Eve, "gentleman" e un cuvânt uzual. Eu îl folosesc tot timpul.
Altfel, nu am fi scăpat de el. Ne-am făcut o favoare amândurora.
Nu tu trebuia să decizi asta!
Ai idee în ce belea suntem acum?
- E în regulă. - Afară sunt niște oameni înarmați.
Mă ocup eu de ei.
Eve!
De ce oi fi venit eu aici?
Fiindcă ai vrut să mă salvezi.
Și m-ai salvat.
Dintre oamenii ăia înarmați de afară, e vreunul roșcat și scund?
- Nu cred. Nu. - Bun.
- De ce? - Întrebam și eu așa...
De ce?
E un tip pe nume Raymond,
un agent al Celor 12, care nu mă prea are la suflet.
E aici? Cei 12 sunt aici?! Doamne, ce coșmar!
Știu că nu pare ideal, teoretic vorbind.
- Cum mai ieșim din asta? - Întâi calmează-te!
Să mă calmez? Glumești? Nu mai ieșim vii din asta!
Nu-mi spune să mă calmez! Suntem în...
- Pe bune? - Erai în stare de șoc.
Trebuie să te surprind cumva. Cum se face și când sughiți...
Hai! Mai repede!
O iau pe menajeră, ca să-mi care cumpărăturile.
Spune-i dnei Leary că Aaron e într-o ședință
și că nu vrea să fie deranjat.
Da, doamnă.
Haide!
Ce scorpie poți să fii!
Nu e vina mea că te-ai îmbrăcat ca o menajeră. Apropo, îți stă bine.
- Unde mergem? - Unde "mergem"?
Noi nu mergem nicăieri. Eu mă duc înapoi la hotel.
- Faci o prostie. - Să iau înregistrările...
Dacă l-ai omorât pe Aaron, alea sunt tot ce am.
Eve, e prea târziu. Trebuie să plecăm. Lasă-le!
- Nu! - E periculos să te întorci acolo.
Nu se poate ca totul să fie în zadar. Înțelegi?
Au murit oameni! L-am lăsat pe Hugo sângerând în hol ca să te ajut pe tine.
Iar tu nu aveai nevoie de ajutor. Nu vreau să fi fost în zadar!
Astea nu înseamnă absolut nimic!
- Nu mai contează acum. - Pentru mine contează.
- Crezi că îți va fi bine fără mine? - Cred că o să dorm mai bine.
O să mori în cinci minute. O să ți se împrăștie creierul în părul ăla frumos.
Bine.
Ai devenit cam arogantă...
Dacă mor, vreau să ții minte că a fost vina ta.
Și vezi să pună o poză frumoasă la înmormântare,
nu poza de la poliție, cu batic.
Poză frumoasă la înmormântare, am notat.
Bine!
Bine.
Caut o mașină și parchez în fața hotelului peste cinci minute.
Dacă vezi ceva dubios, pleci, da?
Nu fi vitează!
Pe curând!
Hugo...
Doamne, Dumnezeule!
Nu, nu... Nu, nu, nu!
- Carolyn! - Bună, Eve! Pot să intru?
A dispărut totul din cameră. Și înregistrările.
Cei 12 sunt aici! Ei le-au luat!
Ba nu, echipa noastră le-a luat. Nu prea mai aveau de ce să fie aici.
E mai bine să fugi repede când se împute treaba.
Stăm puțin jos?
- Ce cauți la Roma? - Nu sunt la Roma, sunt acasă, răcită.
- Mă uit la "Case în renovare". - Hugo unde este?
Ce-ar fi să-mi zici de Aaron Peel?
- E mort. - Cum s-a întâmplat asta?
Villanelle mi-a transmis semnalul, am crezut că e în pericol.
- Așa că m-am dus acolo... - Tu l-ai omorât?
Normal că nu! Ea l-a omorât.
Bun.
- Atunci, s-a rezolvat. Bun. - "Bun"?
E un pic stângaci. Totuși, e un rezultat bun.
Și arma? Cumpărătorii?
Din păcate, Aaron Peel nu e primul megaloman care s-a gândit
să se îmbogățească de pe urma datelor personale.
Dar, datorită ție și lui Villanelle, nu mai poate.
Ai vrut să moară!
Ne-ai trimis aici ca să-l omorâm.
Dimpotrivă. V-am spus amândurora în mod repetat și insistent
să nu-l omorâți.
Dar nu e vina ta
dacă o asasină de la Cei 12 l-a omorât pe Aaron Peel.
De fapt, e chiar o ușurare.
- Villanelle nu lucra pentru Cei 12. - Nu?
Cine știe precis pentru cine lucra ea?
Eu! Lucra pentru noi!
Înțeleg. E un pic neplăcut...
Nu e neplăcut, e o înscenare!
O înscenare? Ai făcut exact ce voiai să faci. Tu ai venit cu ideea.
Atunci, de ce mi se pare acum că a fost ideea ta?
Eu asta fac, scot ce-i mai bun din oameni.
Villanelle a făcut lucrul la care se pricepe cel mai bine.
Și tu, la fel.
Datorită ție a fost posibilă această operațiune.
- Adică eu am fost "pionul". - Nu fi toantă!
Nu ne jucăm de-a hoții și vardiștii.
Ceea ce vindea Peel ar fi devenit o catastrofă, și nu doar pentru MI6.
Și nu avea să fie fără vărsare de sânge.
O să-ți treacă.
Haide!
Nu!
Ea nu ar face asta pentru tine.
- Nu ai de unde să știi. - Trebuie să-ți alegi tabăra.
Acum ai un ștreang în jurul gâtului. Eu mă ofer să ți-l scot.
Nu merg nicăieri cu tine.
Atunci, îmi pare foarte rău.
Mult noroc, Eve!
Când se vor termina toate, mă voi duce la Kenny și-i voi spune ce-ai făcut.
Știe deja. El face parte din operațiunea de "înlăturare".
- Salut! - Salut!
Ce cauți aici?
Îți salvez viața.
Te descurci exemplar! Mulțumesc!
Ai bani și un pistol în torpedou.
Super! Mă duc după Eve.
- Pe Eve trebuie s-o lași în urmă. - Ce?
- Nu te întoarce! E periculos. - Nu o las aici!
Ascultă-mă!
S-a terminat.
Urcă în mașină și pleacă! Am riscat enorm ca să-ți salvez pielea.
De ce anume mă salvezi?
Din calea lor. De Raymond.
Raymond nu știe că sunt aici. Nu m-a văzut.
- Ce e? - Știe că ești aici, crede-mă!
Dacă știe că sunt aici, de ce nu m-a omorât deja?
Fiindcă l-a rugat cineva să n-o facă.
L-a rugat cineva să n-o facă până nu-l omori pe Peel.
Cum adică?
Ei mi-au spus să nu-l omor. Tu mi-ai spus să nu-l omor!
Nu a fost ideea mea.
Niciodată nu e ideea ta...
Te-am avertizat. Trebuia să mă asculți.
- Credeam că suntem prieteni... - Suntem.
Dar... nu suntem o familie.
Asta îți dă Carolyn? Familia?
Da.
Alegi familia în defavoarea mea?
Așa sunt familiile. Așa se face.
Eu nu am de unde să știu, ai mei sunt morți.
- Cei mai mulți dintre ei, da. - Cum adică cei mai mulți?
- Pleci? - Nu. Nu, fără Eve.
- Și dacă ea a plecat cu Carolyn? - Nu ar face asta.
Ce-ți place ție la ea?
Că suntem la fel.
- Ești sigură? - Da...
O să te găsesc eu... Și pe tine, și pe cei din familia ta.
Nu prea cred.
Ești o pacoste, nu alta. De cât timp stai acolo?
Cât teatru!
De mult timp mă gândesc să fac asta.
Când sunt în tren, noaptea, lângă soția mea.
Când îmi duc copiii la școală, dimineața.
Pun pariu că ai copii urâți.
Da, așa e...
Nu ți-e frică, nu? Cel puțin, nu încă...
Mie nu mi-e frică niciodată.
Mai vedem...
De ce te-au trimis pe tine Cei 12?
Cum adică?
De ce ar trimite un nimeni ca tine să discute cu Aaron Peel?
Mi-o plăcea mie s-o fac pe vagabondul uneori,
dar asta nu înseamnă că sunt un nimeni.
De fapt...
Unii ar spune că eu chiar sunt cineva...
Stai! Unde-i Eve?
E într-una dintre camerele astea, nu-i așa?
Vrei să jucăm un joc?
Dacă ghicești în ce cameră este, ți-o las ție.
Dacă greșești...
- Fă-o! - Ce?
- Fă-o! - Taci odată!
Oprește-te!
N-o să mă omoare, nu? Nu e în stare de așa ceva.
Dă-i drumul!
Știi cât de mult o să-ți ia să mă omori cu toporul?
- Trebuie să mă faci bucățele. - Oprește-te!
O să zboare bucăți de carne peste tot.
Eve, te rog...
Umărul... Umărul!
Eve... Umărul!
Nu știu ce vrei!
Scoate-l! Trage-i una în cap!
Doamne...
- Nu iese! - Trage mai tare!
Îmi pare rău!
Fă-o!
Asta o să vă nenorocească pe amândouă!
Și pe toți cei pe care-i cunoașteți, rând pe rând.
- Fă-o! - Stai să mă gândesc!
Nu te gândi! Eve!
O să ne urmărească! O să ne omoare!
Dă-i! Dă-i!
Am copii...
Imaginează-ți că e un buștean! Repede!
Încă o dată!
A avut dreptate...
Chiar că au zburat bucăți din el...
- Cred că o să vomit... - Înghite!
E periculos să stăm aici. O să vină după el.
Trebuie să plecăm! Scoate-ți asta!
Trebuie să ieșim prin spate.
Eve!
Haide!
O să vină după noi. Haide!
Îl vezi?
Vino!
Pe-aici!
- Unde suntem? - E o scurtătură.
Unde mergem?
O să vezi.
- Știi să ieși de-aici? - Liniștește-te!
Totul va fi perfect, crede-mă.
Crezi că o să-și dea seama cineva dacă murim aici?
Mai încet...
E atât de cald...
E normal să te simți ciudat. Tocmai ai omorât un om pentru prima oară.
Și cu toporul...
Cred că se iese pe-aici, pe undeva.
Aici!
Văd lumină.
Hai odată! Dracu' să te ia!
- Sigur ești bine? - Da.
Bravo!
Vrei să te ajut să urci?
E superb!
Ce vrei să mănânci la cină?
La cină?
Pregătesc eu cina diseară.
- Spaghete? - Ce idee bună!
Eu mă gândeam să plecăm în Alaska.
Ai văzut cum arată?
E incredibil! Ne luăm o cabană...
N-o să ne deranjeze nimeni.
Am trăi normal.
Și eu am bani, așa că nu-ți face griji pentru asta.
Bine.
În curând, o să te simți mai bine.
O să am eu grijă de tine.
O să fie minunat!
Vino!
Pe-aici!
Sunt doar niște păsări.
Suntem în siguranță.
Ai pistol?
Da.
- De când? - Nu contează.
Și de ce nu...
De ce nu ai tras în Raymond?
- Te descurcai tu foarte bine. - Ba nu, eu...
Ai vrut ca eu să-l omor.
Voiam să știi cum este.
Cum te-ai simțit?
Udă.
Sunt mândră de tine.
- Ești mândră? - Da!
Acum suntem în siguranță.
- Datorită ție suntem în siguranță. - Cum adică?
După ce s-a întâmplat azi, lumea o să se înfurie.
Dar noi ne putem purta singure de grijă, nu?
Eu mă duc acasă.
- Poftim? - Trebuie să plec acasă.
- Eve, nu te duce acasă... - Ba mă duc.
- Hai să vorbim! - Nu!
- Ai stricat vraja momentului. - Ce crezi tu că se întâmplă aici?
Ce? Cred că noi...
Crezi că noi... ce? Că suntem ca Bonnie și Clyde?
- Omorâm oameni, le tăiem gâtul? - Taci!
Tu vrei să fiu vraiște! Vrei să fiu speriată!
Dar acum sunt ca tine.
Nu mi-e frică de nimic.
- Asta ți-ai dorit. - Tu ți-ai dorit asta!
Tu ți-ai dorit...
Nu, Eve.
Eve, stai! De ce te porți așa?
Tu mă iubești.
Ba nu!
- Eu te iubesc! - Ba nu.
- Tu nu înțelegi ce e iubirea. - Ba înțeleg!
Ești a mea.
- Ba nu! - Ba da! Ești a mea!
Eve!
Credeam că ești specială...
Îmi pare rău că te dezamăgesc.
Ați urmărit serialul OBSESIA EVEI
Seria II Sfârșitul episodului 8
Subtitrare: Retail Sincronizare: ana.henriette